- Nervozan? - Ne.
- Mrzim letenje. - Mora da je nešto što sam pojeo.
Možda si samo uzbuđen zbog povratka kući.
- Moram da odem do klonje ponovo. - Sačekaću.
- Nemoj, stići ću te. Uredu? - Uredu.
Pasoš.
Tašna.
Ovo je frizbi.
Bacaš ga i hvataš. To je igra.
Igra...
- Jesi uredu? - Da, odlično. Hoćeš žvaku?
Hvala ti.
Vidi ovo? Janis Joplin umrla juče.
Predozirala sa. Nikad nije bio niko kao Janis.
- Nikad nije bio niko kao ti. - Prestani.
- Nikad ništa ne shvataš ozbiljno. - Ništa.
- Šta on priča? - Neznam.
Uvek im je sve naopačke u Turskoj.
- Bili, šta je bilo? - Pasoš. Suzan, ulazi u avion.
- Šta nije uredu, jesi bolestan? - Ulazi u avion. Ajde.
Tražim moj pasoš.
Hari, bolje se otarasi tih granata.
Dole.
- Ime? - Vilijam Hejz.
- Vilijam... - Hejz.
Hejz.
- Amerikanac? - Tako je.
Da, Amerikanac. Sjedinjene Države.
Amerikanac.
- Ime? - Gospode... Vilijam Hejz.
- Ime? - Hejz. H-E-J-Z.
Zdravo, Bili. Kako si? Dobro?
Mislim da su ova gospoda završila za sada.
Ako bi hteli da se obučete.
Policajac bi da zna da li se plašite.
Ne, neplašim se.
Policajac kaže da nemate čega da se plašite.
Sarađujte, i bićete u avionu.
- Odakle ti hašiš? - Od taksiste.
Iz radnje na bazaru.
- Da li bi ga prepoznali ponovo? - Mislim da bi.
Odlučili si da letiš u loše vreme.
Gerilci posvuda, raznose avione...
Četiri aviona u četiri dana. Zar ne čitate novine?
Bilo je veliko sranje nad tokovima heroina iz Turske.
- Ja nisam imao heroin. - Droga je droga.
To mi je prvi put. Bilo je samo dve kile.
Nema veze da li je bilo dve ili dvesta kila.
Hapseći te pokazuje da se Turska bori protiv trgovine drogom.
- Jeste vi iz Konzulata? - Tako nešto. Cigaretu?
- Koliko ste platili tom taksisti? - 200 dolara. Poslednjih 200.
- Koliko ste računali da će te zaraditi? - Prodavao bih samo svojim drugarima.
- Nisam diler. Majke mi. - Bolje je nego raditi.
- Imaš porodicu? - Mamu, tatu, brata, sestru.
- Long Island. - Teško će im pasti.
- Devojku? - Da, bila je u avionu.
- Nije znala ništa o ovome. - Ima sreće.
- Ona je govorila da sam ja srećan. - Nadajmo se, Bili.
Izgledaš kao fin momak.
Ali ako probaš, prosuću ti mozak.
Mama i tata, ovo je najteže pismo koje sam ikad napisao.
Nadao sam se da ću se brzo izvući, tako da nikad ne bi ni znali.
Ali to više nije moguće. Neznam šta će se desiti.
Šta da vam kažem? Hoće li "Žao mi je" značiti nešto?
Hoće li ublažiti bol, sramotu koju mora da osećate?
Oprostite mi, molim vas.
Mogu li dobiti ćebe?
Hladno je. Mogu li dobiti ćebe?
- Ćebe! - Kasno je. Sutra.
Biće ovde sutra. Laku noć.
- Da li govoriš engleski? - Tvoja ćelija je otvorena.
Ćebad, tri ćelije niže. Donesi mi jedno.
Trebalo mi je ćebe. Bilo mi je hladno.
Vilijam Hejz.
Trebalo mi je ćebe, bilo mi je hladno!
Gospode...
Hajde, moraš stajati.
Bolje ti je da hodaš, ili će ti stopala oteći.
- Mora da si lud. - Svi smo. Popuši ovo.
Bio si van sebe danima, pričao svakakva sranja.
- Kako je? - Otprilike dobro koliko izgleda.
Gecmis olsun. Tursko je. Znači, "Neka brzo prođe."
- Izgleda kao jeftin hotel. - Samo što je sobna posluga je očajna.
Ja sam Džimi But. Ovo je Erik... nešto Švedsko.
- Samo Erik. - On te je očistio.
Hvala. Ja sam Bili Hejz... bar sam bio.
- Zašto pauni? - Koriste ih umesto pasa.
Deru se kao ludi ako se uznemire a ne dobijaju besnilo.
Ko su deca?
Lopovi, silovatelji,džeparoši, ubice... Samo kaži, oni su uradili.
Nemoj verovati nikom od njih. Kažu Rifki sve.
On je nabavljač ovde. Prodaje, -
- haš, ćebad, sve za dolar.
- Zbog čega si ti ovde, haš? - Da.
- Gde? - Na aerodromu.
To je loše. Nisu ovo dobre stare SAD.
U Turskoj, jebena je slučajnost ako si nevin.
- Niko ovde nije nevin. - Ne obraćaj previše pažnje.
U Turskoj je sve moguće. Govori ako te optuže za šverc, onda može biti.
Ako bude samo posedovanje, možda dobiješ kauciju.
Ako je položiš, slobodan si. Pređi granicu u Grčku.
Naravno, samo sanjaj. Pogledaj gde te dovede. Kao Maksa.
Proći će vreme dok ponovo ne probaš hamburger.
- Prekršio si zakon. - Zakon je ponekad pogrešan.
Zakon nikad nije pogrešan!
Jebeni zakon je.
- Ljudi mu ponekad idu na nerve. - Zbog čega je on unutra?
Krao iz džamiije.
- Šta je ukrao? - Dva svećnjaka.
- To je sve? - Džimi ima više u mudima nego u mozgu.
Bio je unutra godinu i po pre nego što je rekao roditeljima.
- A ti? - Hašiš, kao i 90 odsto stranaca.
- Koliko si dobio? - 12 godina. Imao sam 100 grama.
Treba ti dobar advokat. Obrati se Englezu. Maksu.
On je ovde najduže. 7 godina.
Gastro. Lek za stomak.
Ima kodeina. To je najbolje što mogu ovde.
Maks...
- Advokati..? - A, da.
Nema poštenih advokata u Turskoj.
Svi su upleteni.
Upleteni kao šnale. Poslovna neophodnost.
Imaju specijalne časove iz korupcije u večernjoj školi.
Ako posumnjaju da si pošten, izbace te iz komore.
Znao sam jednog advokata jednom.
Oslobodio je onog Francuza. La Roche.
Veliki švercer.
200 kila.
Natrpao je dovoljno hleba u dovoljno džepova. Dobio kauciju.
Nestao.
- Kako se zove? - Ko?
- Advokat. - Advokat?
Koji je oslobodio Francuza.
Zove se Yesil.
Neznam ništa više o njemu.
Yesil.
Nejabolja stvar što možeš uradit je da se izvučeš odavde.
- Da, ali kako? - Uhvati ponoćni ekspres.
Šta je to?
Nije voz. To je zatvorska reč za... beg.
Ovde nikad nije kraj.
Tata, žao mi je.
Zaboravi.
Udariću te kasnije. Moramo te izvaditi odavde.
Doneo sam ti ovo odelo.
Da te doteram malo za sud.
- Jesi uredu? - Da.
Kako je mama?
Pa, loše je.
Nije mogla da dođe. Znaš mamu. Njen dečko...
Susan nam je rekla pre nego što smo dobili tvoje pismo.
Ona štedi da se vrati ovamo...
Nedajte joj da dođe. Kao je Rob? Kako je Peg?
Isto su. Znaš već.
Rekli smo komšijama da si u bolnici u Evropi.
Ovo je Stenli Deniels. On je američki konzul ovde.
Bili, uradićemo sve što je u našoj moći da te izvučemo odavde.
Ono je Necdit Yesil, advokat koga si tražio.
Znam tačno kako se osećaš, ali ne smeš da brineš.
Dobićemo pravi sud i pravog sudiju.
Sve ću sredit, kako treba.
Razumem da ako dobiješ kauciju, je lako preći granicu u Grčku.
Na to ciljamo. Pričao sam sa Stejt Departmentom.
Baš sad, odnosi sa Turcima nisu baš dobri. Nikson ih je uznemirio.
- Naša najbolja šansa je ovo. - Tata, platiću ti nazad za ovo.
Novac nema veze. Ne u ovoj fazi.
- Odkud hramlješ? - Izvrnuo sam članak.
- Gde si odseo? - U Hiltonu.
- Kako ti se sviđa Istanbul? - Interesantno mesto.
Hrana je očajna. Ono sranje što prodaju u restoranima...
Morao sam da otrčim u tolet. Trebali ste videti tolet.
Ješću u Hiltonu svako veče. Odrezak, pomfrit i kečap.
Bili...
- Zašto si to uradio? - Novac.
Znam da vi pušite to i da mi pijemo alkohol, -
- ali prenosit to preko granice, To je glupo.
Znam.
Tata... vadi me odavde.
Obećavam ti. Samo sedi s'mirom.
Pusti me da radim sa G. Danielsom i G. Yesilom.
Izvući ćemo te odavde, uredu?
Hej, Bili... Uredu?
OK.
- Šta je tužioc rekao? - Nije važno, tehnikalnosti.
Izneli smo naš slučaj. Dobro si govorio. Svideo si se sudiji.
G. Hejz, sudija se vraća.
- Četiri godine, dva meseca. - Četiri godine?
Žalićemo se.
Smanjiće zbog dobrog ponašanja. Samo je zbog posedovanja.
Tužioc je želeo doživotnu zbog šverca.
Da budem iskren, G. Hejz, ovo je velika pobeda.
Ako bude dobro, ispadne na oko tri godine.
A tu je i žalba.
Daniels i Yesil još uvek rade za tebe.
Pokušavamo da te premestimo.
Daniels misli da bi mogla biti i politička amnestija svaki mesec.
Uredu, Bili...
Znam da zvuči gadno, ali ćemo te izvaditi.
Obećavam ti. Nemoj uraditi ništa glupo.
Mogu da izvrnu tvoju rečenicu.
Uredu...
Ostaviću 500 dolara u banci. Ako ti bilo šta treba, piši.
Ovde ima hrane, slatkiša, papira za pisanje, -
- knjige, cigarete, sapuna, četkica za zube...
Prodavao sam osiguranje 30 godina.
A sad treba da gledam rođenog sina...
Gospode!
Da mogu da budem gde si ti... bio bi.
Volim te, tata.
Dobro pazite na mog dečka, ili ću vam doći jebene glave!
Draga Suzan, 1970 je prešla u 1971.
Ovde možeš odlutati i da nikad neznaš da si otišao.
Možeš toliko otupeti, da neznaš gde si više.
Otkrio sam da je samoća fizički bol koji boli posvuda.
Za Turke sve je "söyle böyle".
To znači "tako, ovako." Nikad neznaš šta će se desiti.
Svi stranci su "ayip. " Smatraju ih prljavima.
Kao i homoseksualnost, ali to rade kad kod im se ukaže prilika.
Ima oko 1000 stvari koje su "ayip".
Možeš ubosti ili pucati u nekoga ispod struka ali ne iznad.
Ubosti nekog u dupe se smatra Turskom osvetom.
Znam da ti to mora zvučati ludo, ali ovo mesto je ludo.
Jednog dana, neko od novih je silovan.
Pa su izabrali četvoro najgorih.
A tu je i Rifki. Što ge više znam, to ga više mrzim.
10 dolara za ovo govno? Svinjo.
U Turskoj nema svinja.
- Ovaj šit je sranje. - Ne, dobar je. Dobar šit.
- Govno veliko. - Da, ja veliko govno.
Seronjo.
Šta je sa tobom? Šta je, do đavola sa tobom, čoveče?
Ti ne zajebavaš mene, ja ne zajebavam tebe.
Ti me zajebavaš non-stop. Praviš usran čaj.
- Dereš nam kožu sa leđa na haš. - Za tebe nepravim specijalan čaj.
Moramo da živimo kao braća. Moramo da smo ovde zajedno.
I pored svih para koje imaš, nemaš ništa.
- Ti si Amerikanac, zar neznaš. - Šta?
Pas jede psa.
Zajebeš drugog čoveka pre nego što on zajebe tebe. I moraš jebati poslednji.
Dođi dole.
Egbert... Prokleta mačka.
Vilijam!
Jesi dobro?
Novi američki ambasador prati tvoj slučaj.
Kaže da ima napretka. Hoćeš cigaretu?
Ali postoji i drugi put...
... koji je prilično moguć.
Za odgovarajuću količinu novca, moguće je -
- ubediti 10 zvaničnika da zagube tvoje papire -
- pre no što Visoki Sud u Ankari potvrdi tvoju presudu.
A ti bi mogao biti u Grčkoj dok oni ne otkriju grešku.
Ali moram odraditi odmah, pre nego što se zvanična presuda uruči.
I za to moram podplatiti izvesne zvaničnike.
Šta je to?
- Nacrti. – Gega? - Zatvora, čoveče.
Bio je jedan Nemački arhitekta u bolnici.
Dozvolio mi je da ih precrtam.
Šteta št nisi imao kopir aparat.
Postoje dva puta odavde.
Jedan je preko krova, ali to je pomalo riskantno.
Za drugi put mi je potrebna tvoja pomoć, a to je ispod.
Tunel?
- Jesi ozbiljan? - Nije ti neki zatvor od šećera.
Tu grešiš. Tunel je već napravljen.
Postoji podrum gde su nekad držali oružje.
Ispod toga su katakombe koje su Hrišćani napravili da sahranjuju mrtve.
Mi sedimo baš iznad toga... ovde.
Švaba kaže da postoji gomila praznih šahtova.
Oni su kao glupi konobari, duž ovih zidova.
Jedan od njih je odmah pored našeg tuša.
Ako uđemo unutra, možemo se spustiti do katakombi.
Ako nas trojica budemo radili, ne bi trebalo dugo da traje.
Kunem se da sam čuo par mrtvih Hrišćanja kako pevaju tamo dole.
- Nemoj me zejebavati. Uredu? - Kako da uđemo u okno?
Pokucamo tri puta i kažemo da smo prijatelji umrlih.
Ovo je moj plan i ne treba mi neki pametnjaković samnom.
Da li me razumeš?
- Idemo kroz zid. - Idemo kroz zid?
Idemo kroz zid.
Nema pojačanog čelika u tim zidovima.
Veoma je mekan zbog podzemnih voda.
Skoro da ga možemo oboriti.
Sve što treba da uradimo...
Samo treba ta iskoristimo tvoj šrafciger da zgrebemo malter.
Izvučemo tri kamena i provučemo se...
Provučemo se, i spuštamo dupeta kroz okno.
- Dvonoćna operacija. - Šta da radimo u katakombama?
Šta bi ti hteo, vrata?
Protežu se miljama.
- Mora da si jebeno lud. - Moraju negde izaći na površinu.
Nećeš naći nikakve katakombe, samo ćeš završiti u delu 13.
Bili... tunel ili krov?
Zaboravi zid. Rifki je uvek tamo.
- Krov je čuvan. - Pomozi mi da uđem u okno.
Ako nas uhvate, mene će tu baciti.
Dobiću nove tri godine, možda više.
Zajebi onda. Sam biraj svoju smrt.
Uradiću ovo sam. Idem krovom odavde.
Ne! Nemogu da izdržim!
Draga Suzan, Džimija su uhvatili i gadno ga pretukli.
Dobio je opasan bruh i izgubio testis.
Bio je u sanatorijumu mesecima.
Kad uporedim, moji problemi se čine mali.
Ali dve i po godine su prošle.
Turci mi polako cede život.
- Zašto stalno šišaš kosu ? - Da me podseća da mrzim ovo.
Zatvor, manastir, samostan, pećina.
Zatvor...
- Uredu. - Smislio sam još jedan način.
- Još jedan način? - Odavde.
Dok sam bio u sanatorijumu, bio je samo jedan stražar na dužnosti.
- Mogao sam pobeći odatle. - Što nisi?
Čim sam mogao da hodam, bacili su me nazad ovamo.
- Imaš sreće. - Kažem ti Bili...
Drugo odeljenje u sanatorijumu nije imalo čuvara uopšte.
- Ko je bio tamo? - Tri tipa.
- Šta im je bilo? - Neznam.
- Mislim da su bili mrtvi. - Logično.
Moram da idem. Danijels je! Turska pravda je ponovo na delu.
Puštaju me. Jimi, idem kući!
Bože! "Moram da idem."
Šta nije uredu?
Sedi, Bili.
Bojim se da imam loše vesti za tebe.
- Jeli o tati? Mami? - Ne.
- Imaćeš novo suđenje. - Kako to misliš?
Tužilac se žalio na tvoju presudu o posedovanju.
On je hteo osudu za šverc. Sud u Ankari je ponovo pregledao.
Izgleda da su svi hteli da naprave primer. Žrtvenog jarca.
Obavešteni smo da su odbacili presudu.
Postoji 35 sudija u tom sudu.
28 je glasalo za... doživotnu.
Niži sud u Istambulu morao je da se složi sa odlukom.
Sudiji se sviđaš. Obavestio je tvog oca.
Kako to misliš, doživotnu?
- Doživotnu za šta? - Bili!
Ostalo mi je još 53 dana!
Znači sad je vreme da ja pričam.
Šta ja tu mogu da kažem?
Kad završim, osudićete me za moj zločin.
Pa da vas pitam sada:
Šta je zločin?
Šta je kazna?
Izgleda da varira od vremena do vremena i mesta do mesta.
Nešto što je legalno danas odjedamput je ilegalno sutra.
Nešto što je ilegalni postane legalno zato što svi ti rade.
Nemožete sve staviti u zatvor.
Ne kažem da je ovo ispravno ili pogrešno.
Samo kažem da je tako.
Proveo sam tri i po godine u vašem zatvoru.
Mislim da sam platio za svoju grešku.
Ako je vaša odluka danas da me osudite na više godina...
Moj advokat... ova je dobra. Kaže, "Budi smiren. Bili."
"Budi dobar, dobićeš pomilovanje, amnestiju, žalbu."
Ovako ide već tri i po godine.
Bio sam smiren. Bio sam dobar.
Sad sam već umoran od dobrog. Rekli ste da imam još 53 dana.
Okačili ste mi 53 dana pred lice, a onda ste ih sklonili.
A vi!
Želeo bih da vi stojite gde sam ja sada.
Tada bi saznali nešto što neznate.
Milost!
Sasnali bi da je koncept društva zasnovan na kvalitetu te milosti.
Njegov smisao za fer i pravdu.
Ali predpostavljam da je to kao terati medveda da sere u šolju.
Za naciju svinja, stvarno je čudno što ih ne jedete.
Nek vam Bog oprosti, ali ja nemogu.
Mrzim.
Mrzim vas.
Mrzim vašu naciju i mrzim vaše ljude.
Jebem vam sinove i ćerke jer su svinje.
Ti si svinja.
Svi ste svinje.
Ruke su mi vezane od strane Ankare.
Moram te osuditi, Vilijam Hejz, na robiju -
- od ne manje od 30 godina.
Nek ti prođu brzo.
Dobio sam Istanbul bluz
Istanbul bluz
Dali su mi 30 godina.
Nemam više ništa da izgubim...
Izvadićemo te napolje. Obećavam ti
Nemoj uraditi ništa glupo. Mogu da izvrnu tvoju rečenicu.
Uhvatili su me na granici...
Najbolje što možeš uraditi je da pobegneš odatle.
Najbolje kako možeš.
Hej, mislim da sam pronašao. Dođite ovamo.
Slušajte. Jel čujete nešto?
Rekao sam vam, idioti. Niste mi verovali.
Tiše.
Vidi kako je mekano. Biće lako.
Idi i uzmi Rifkijev žarač, ali ga nemoj probuditi.
Stvarno je mekano. Ide.
- Jimi, ide. - Evo, koristi ovo.
Silazi stvarno lako. Silazi odmah.
Lakše je nego što sam mislio. Prosto ko pasulj.
Ide.
Kao puter.
Hej, Maks. Rifki.
- Pazi na Rifkija. - Uredu je.
- Pazi. - Mislio sam da hoćeš odavde.
- Oslobodili su se. - Hajde da probamo.
- Pazi na bruh. - Ko ga jebe.
- Uredu? Imaš ga? - Da.
To je to. To je okno.
Ide.
Uredu je.
- Idemo, Bili. - Prekasno je. Nismo pripremljeni.
Ići ćemo sutra. Prekasno je.
Hajde da ih vratimo nazad. Pomozi mi.
Bilo kakvav zajeb i moramo se vratiti do zore.
Sve si sredio?
Mape, železnicu, raspored autobusa.
Uredu, idemo.
- Jel vidiš? - Ne.
Hajde Maks, dovlači se ovamo.
Ovamo u Istanbul, baby.
Pazi. Pazi kako ideš tuda.
Jesi uredu? Idi ovom šipkom pa pređi ovamo.
Odlično.
- Uredu je, tunel je. - Idemo.
Hajde, Maks.
Jebi ga! Šta je to? Sranje!
Sranje! Ćorsokak. Turci mora da su ga zazidali.
Sranje!
Bili!
- Šta ćemo, koji kurac, da radimo? - Koliko je sati?
4:30.
- Idemo nazad. - Mora da se jebeno šališ.
Idemo nazad, sačepimo, i vraćamo se sutra.
Svake noći, dok ne izađemo.
Mora da postoji izlaz.
Bili, pronašli su. Rifki.
Nema, nema.
Ima da ti prospem mozak po celoj jebenoj kuhinji.
Dobro! Dobro. Jedan na jedan.
Kad završimo, dovešću Hamidou pa ćete on prebiti.
Idemo, Maks. Hajde.
- Znam šta ću uraditi. - Šta?
- Prerezaću mu grkljan. - Čiji?
Rifkijev.
Šta imam da izgubim? U svakom slučaju, stvarno bi uživao.
Što ne sedneš? Nisi u stanju da ubiješ nikoga.
- Hoću da mu prerežem jebeni grkljan. - Već je prerezan.
Onda ću mu odseći jaja.
Znaš, ako stvarno želiš da povrediš Rifkija...
Njegov novac. Ukradi mu to i ukrao si mu krv života.
Jel možeš da mu vidiš lice ako bi sve što ima bilo ukradeno?
- Kad bi samo saznali gde je sakrio. - Ja znam gde je.
Maks...
Novac?
Ja kažem, ko se krije, može da nađe.
Video sam ga.
Gleda u to, kasno noću.
Priča sa tim.
Gde?
Maks, gde?
Novac, gde?
U njegovom radiju. U njegovom radiju.
Zato ga nikad ne pali.
- Nikad nije imao srce. - Uskoro je nazad na ulici.
Nema prijatelja, nema novca, gomilu neprijatelja.
- Za to bi nazdravio. - I ja.
- Imam neke vesti o Džimiju. - Stvarno? Šta?
Poslali su ga u bolnicu. Opet mu je pukao bruh.
- Sranje! - Predpostavljam da niije progovorio.
- Pogledaj Rifkija, u odelu. - Možda ima novi posao.
Gospode! Ne ponovo.
Hašiš.
Šališ se! Ja?
Nisam mu ništa prodao.
Rifki laže. On je lažov!
Rifki!
Cigare, cigare, s'il vous plait.
Slušaj me, molim te.
Izvinite, hteo sam da pričam sa vama. Vi ste amerikanac?
Da, Amerika. Ja sam Ahmet.
Studirao sam filozofiju na Harvardu, I na Oksfordu.
Takođe sam studirao u Beču, a sad studiram ovde.
Ubacili su me ovde. Kažu da sam silovao dete.
Nikad me neće pustiti. Neće ni tebe.
Kažu ti da će te pustiti, ali ustvari ostaješ.
Vidiš, mi svi dolazimo iz fabrike.
Ponekad fabrika napravi loše mašine koje ne rade.
Loše mašine neznaju da su loše.
Ali fabrika zna da si ti jedna od mašina koje nerade.
Mislim da smo dosta pričali za danas.
Želim ti laku noć.
Moj Bože!
Bili!
Šta su ti to uradili?
Porodica ti je uredu.
Senator Bakli je podneo specijalnu molbu u tvoje senata.
Nazvali su te pionom u igri između Niksona i Turaka.
Pisma pristižu. Ljudima je stalo.
Šta je?
Skini ga.
- Samo ćeš se... - Skini ga.
S'il vous plait.
Bili...
Želeo bih da mogu bolje da napravim za tebe. Molim te, nemoj.
Nemoj.
- Suzan. - Da, Bili.
Volim te.
Tvoj otac mi je dao ovo za tebe.
Ima slka tvoje mame i tate, i Roba, i Peg.
A na poleđini je slika tvog starog druga G. Frenklina.
Sećaš ga se? Iz banke.
Sada je u Grčkoj. Kupio je kartu.
Daću im za tebe.
Nemoj računati na njih. Nemoj računati na nikog osim na sebe.
Ponestaje ti vremena. Ako ostaneš ovde, umrećeš.
Moraš se sabrati. Moraš otići odavde.
Dobro jutro, moj Amrički prijatelju.
Biće problema ako budeš išao tom stranom.
Dobar Turčin uvek ide u desno.
Levo je kominstički. Desno je dobro.
Moraš ići drugim smerom.
Drugi put je dobar.
Gde ćeš? Što ne kružiš sa nama?
Šta je bilo, moj Američki prijatelju?
Loša mašina nezna da je loša mašina.
Još uvek ne veruješ da si loša mašina?
Znati sebe znači da znaš Boga.
Fabrika zna, zato su te stavili ovde.
- Saznaćeš sa vremenom. - Već znam.
Ti si loša mašina, zato te fabrika drži ovde.
Hoćeš da znaš kako znam?
Znam jer sam ja iz fabrike.
Ja pravim mašine.
Maks.
Maks!
Odlazim. Došao sam da se pozdravimo.
Vidiš, ako ostanem ovde, umreću.
Ti ćeš umreti. Nemoj umreti Maks.
Molim te, nemoj umreti.
Vratiću se po tebe. Obećavam.
Izdrži za mene.
Nećete me odvesti u sanitorijum!
U noći 4. Oktobre 1975 Bili je uspešno prešao granicu u Grčku.
Sleteo je na Kenedi aerodrom 3 nedelje posle.